Президент України Петро Порошенко висловив повагу і подяку всім борцям проти нацизму. Про це він сказав під час відкриття фотовиставки "Четверте покоління".
Україна сьогодні, разом з усією Європою, відзначає День пам'яті і примирення. Беззаперечним є подвиг українського народу і наш великий внесок в перемогу антигітлерівської коаліції в Другій світовій війні. Я висловлюю повагу і шану всім борцям проти нацизму. Низький уклін вам за ваші подвиги, і за вашу перемогу, дорогі наші ветерани", – сказав Порошенко.
Наводимо повний текст промови президента:
![](https://cdn.segodnya.ua/images/main/icons-siri.png)
"Дорогі захисники Української держави!
Шановні українці!
Сьогодні Україна відзначає День пам'яті і примирення, відзначає його разом з усією Європою, маючи на це повне право. Безперечним є подвиг українського народу, наш великий внесок в перемогу антигітлерівської коаліції в Другій світовій війні.
Висловлюю нашу глибоку повагу і шану всім борцям проти нацизму. Низький уклін вам за ваш подвиг, за вашу перемогу, дорогі ветерани!
Коли наші діди і прадіди в 44-м і в 45-му наступали на Берлін, і гадки не мали, – та у найжахливіших снах уявити собі не могли, – що через сімдесят років свої війська в Україну надішле Москва. І буде холоднокровно вбивати їхніх онуків і правнуків.
Будь ласка, подивіться: на цих портретах – обличчя славних воїнів Збройних Сил, сучасних захисників України, мужніх людей і патріотів. Їхні погляди сповнені гордості за належність до славної когорти захисників своєї землі. Фотографії предків, які вони тримають в руках, свідчать, що бути воїном, захисником Вітчизни – традиція, здавна шанована українським народом. Хочу подякувати фотографам за високоякісну художню роботу.
"Четверте покоління" – діти незалежної України, ті, кому зараз 20-30 років. Це – молодий цвіт нації. Це – люди, які пам'ятаючи про своїх мужніх предків, стали на захист України від російської агресії. Це – генерація наших сучасних героїв, які щодня пишуть сторінки історії, пишуть своєю кров'ю, потом. Саме "четверте покоління", яке зараз прийняло до рук зброю, щоб врятувати свою країну, спонукає нас знову і знову перегортати сторінки – щоб вивчити і запам'ятати уроки минулого, і вшанувати справжніх героїв.
Цю виставку слід сприймати як символ нерозривного зв'язку різних поколінь захисників України. Вітчизну сьогодні захищають нащадки і воїнів Червоної армії, і Української Повстанської Армії. Вони поважають своїх дідів і прадідів. А ті, будучи вже в небесних хоромах, напевно, пишаються сучасним поколінням захисників. Важливо усвідомити, що в День пам'яті і примирення цей зв'язок є нерозривним.
На жаль, в Європі – знову війна. Сучасна Росія, як правонаступниця Радянського Союзу, не змогла і не встигла стати миролюбною нацією. Згадаймо молдавське Придністров'я, грузинські Абхазію і Південну Осетію, українські Крим та Донбас. І Сирія їй не дає спати спокійно. Все це тільки за 25 років існування Російської Федерації. А до цього були Афганістан в 79-м, Чехословаччина і Прага в 68-м, Будапешт і Угорщина в 56-м.
Сьогодні зі знятими погонами і замальованими фарбою бортовими номерами танків і бронетранспортерів російські військові таємно, під покривом ночі, перетинають кордон України. Щоб без імен, без документів, без мундира випалювати українську землю і заливати кров'ю. Зараз бути українським військовим – почесний обов'язок. А бути російським військовим – значить, виконувати накази держави, яка не цінує життя своїх воїнів, яка без жодного докору сумління відрікається від своїх загиблих і поранених солдатів.
Для всього українського суспільства і для мене особисто як верховного головнокомандувача загибель кожного українського військового – біль і непоправна втрата. Подвиг наших переможців, які захищають українську землю від російського агресора, буде жити завжди. Для його увічнення я свого часу і підписав указ про створення Меморіалу українських героїв, які віддали своє життя за свободу, незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України. Нещодавно до мене звернулися десятки громадських організацій ветеранів антитерористичної операції, представили своє бачення меморіального комплексу. На думку авторів звернення, Меморіал слід розташувати в історичному місці. Хотів би процитувати: "Це повинно бути максимально відкритий простір, велика територія, де люди могли б не тільки покласти квіти або вінки, а й перебувати певний час, думати, згадувати, осмислювати минуле, сьогодення і дивитися в майбутнє".
Сьогодні тут присутні представники громадських організацій, які звернулися до мене. Вдячний вам за ініціативу і підкреслюю, що в цілому згоден із запропонованими вами підходами. Повинно бути найближчим часом оголошено всеукраїнський конкурс, який за вашої участі і визначить, яким повинні бути будова Меморіалу та його наповнення експонатами і артефактами.
Вважаю, кращої історичної локації для розміщення Меморіалу українських героїв, ніж ці високі пагорби правого берега Дніпра, – годі й шукати. Це місце традиційно відвідують сотні тисяч людей, і стежка сюди не заросте ніколи. Отже, вся ця територія, де буде розміщуватися, зокрема, Національний музей історії України у Другій світовій війні, а також майбутній Меморіальний комплекс учасникам антитерористичної операції, повинен стати єдиним Меморіалом українських героїв. Можете вважати, що відповідне політичне рішення вже прийнято. На мою думку, такий підхід буде стверджувати непохитний і стійкий зв'язок різних поколінь захисників України. Це дозволить гідно увічнити пам'ять наших героїв.
Слава ветеранам Червоної армії та партизанського руху!
Слава воїнам Української повстанської армії і всім учасникам національно-визвольної боротьби!
Слава всім, хто захищав Україну від агресії з боку нацистського Третього рейху!
Слава Збройним Силам України, Національній гвардії, СБУ, прикордонникам, добровольцям і волонтерам, усім силовим структурам, які захищають нашу Батьківщину від ворожих посягань Російської Федерації!
Слава Україні!"
Нагадаємо, 9 квітня 2015 року Верховна Рада України встановила 8 травня Днем пам'яті та примирення на честь всіх жертв Другої світової війни. Закон був прийнятий відповідно до рекомендаційної резолюції ООН від 2004 року, яка проголосила 8 та 9 травня Днями пам'яті та примирення і запропонувала державам-членам ООН, крім святкування своїх Днів перемоги або звільнення, щорічно відзначати один або два дні як данину пам'яті всіх жертв Другої світової війни.
Таким чином Україна приєдналася до загальноєвропейської традиції. Символом Дня примирення і Дня перемоги в Україні став червоний мак. Це міжнародний символ пам'яті жертв усіх військових і цивільних збройних конфліктів.